Jeg har en historie at fortælle, en om koland og cowboys, kvæg-
-og mænd. Jeg arbejdede på Stroby Ranchen, lærte faget-
-faget hvor man slider læderet på en sadel-
-og mærker kvæg med glødende jern. Et fag med lidt sang,-
-lidt morskab, og lidt held.
Et job så godt som en mand kunne ønske sig.
Man kunne føle sig ensom og kold.
Så langt væk til tider, at man ikke troede man ville komme hjem.
Men for mig som en ung knægt, var det en god tid-
-de fleste minder er gode. Man er på toppen af verden hvor-
-luften er klar og tynd. Eneste lyd var vinden i fyrretræerne.
Vi avlede kødkvæg, altid på vej mod nye græsgange.
Vi havde den nye race Hereford, ikke de sædvanlige langhornede;
-de var venlige kreaturer, blide som geder.
Årstiderne skiftede fredfyldt fra forår ti! sommer, efterår og vinter.
Kvæget måtte passe sig selv i sneen.
Når man kunne ride omkring igen, tog man ud for at finde kvæget.
Man fandt dem og samlede dem sammen til foråret.
De kom tilbage fra vinterdriften, kolde og magre.
Vores formand, Owen Daybright, vidste hvad han lavede.
Vi syntes alle meget om ham. Så ... var der hans fosterbror, Lee Strøby.
Deres far ejede ranchen. Aftenen de kom tilbage, startede problemerne.
Se hvem, der er dukket op!
Folk drikker stadig whisky. Hvordan går det Lee?
Jeg er i skoene.
Sådan går det når man arbejder for længe for nogen man kender godt.
- Har du set min kone i vinter? -Hun har været her et par gange-
-med den gamle. -Hvordan ser Arch ud?
Godt, med tanke på hvad det kolde vejr gør ved ham.
- Hvordan så Jen ud? - Tag hjem og se efter selv.
Må jeg låne din barberkniv, jeg vil ikke skræmme livet af hende.
Inde bagved.
Jeg har forsøgt få fat på ham hele dagen-
-for pigen, som arbejdede på restauranten.
- Lilly? -Jeg ved ikke hvad hun hedder.
- Hvad er der med hende? -Intet alvorligt. Så stort cirka.
Han ankom for et par timer siden siges det.
- Du tog ikke af sted? -Nej, det stemmer.
Jeg godtager ikke den slags besøg, før jeg hører fra faderen-
-og i det her tilfælde er det højst usandsynligt.
Du har et gevær med dig cowboy.
Hop af og kom her så jeg kan se hvem du er.
Hop nu af.
- Owen er det dig? -Ja.
Ned med geværet, han er en ven.
- Hvad laver du her? -Hjælper til, ingen anden vil komme.
- Jeg hørte det. -Hvordan går det Lee?
- Han vil møde dig. -Jeg kommer så snart hun sover.
- Hvem er han? -Hendes bror, Dick Fasken.
Han har tilbragt dagen med at lede efter manden.
Hvordan går det Lilly?
Du har fået besøg Lilly!
- Hej Owen. -Lilly!
- Sikken fin størrelse. -Og så smuk!
Sikken fin farve han har.
Doktoren ville ikke komme, så Jen kom i stedet.
- Tænk ikke på det nu, Lilly. -Jeg er faktisk heldig Owen.
Jeg kan ikke gå tilbage til restauranten og arbejde der igen.
Mrs Burk har tilbudt os at komme og arbejde for hende når jeg er klar.
Vi er taknemmelige for at måtte blive her i Melbourne. Han får et godt liv.
Det tror jeg han vil Lilly. Det tror jeg.
- Kaffe? -Tak.
- Du har set mig før Owen. -Det er sket en forandring.
Nogen har vasket dit ansigt og du har en ny kjole på.
Arch, og badekar på mit eget værelse, jeg bader hver dag nu.
- Det er en klar forbedring. -Hvordan har vinteren været?
- Vi holdt os og kvæget i live. -Vi sneede inde på ranchen.
Vi så ikke engang vores nærmeste nabo i over fem uger.
- Vi har savnet dig Owen. -Jeg tog mad med til Lilly.
- Owen, hvem var det? -Godnat Jen.
- Bor du på disse kanter? - Ja.
- Hvem er faderen? -Det er vel Lillys egen sag.
Jeg vil finde ud af det, om det så tager resten af mit liv!
Ja. Det er et godt sted at bo.
- Hvem var det der? -Owen Daybright.
- Han er vel din mands fosterbror? -Ja, det stemmer.
- Hvor meget? -500 dollars, han tog også mad med.
- Hvorfor? -Du tager fejl. Han er god.
Det er ingen her, der er som ham.
Igen.
Og hvis han beholder sine esser, trækker han to ad gangen, tre gange.
Det er et chancespil.
Vi kan spille en anden gang.
- Jeg løb dit ærende. -Tak Owen.
Den er betalt for, lige som man betaler for et føl.
Jeg sætter pris på det. Det er ikke første gang du redder mit skind.
- Hvorfor bliver du ikke voksen? - Det sker, jeg sover godt alligevel.
- Din kone var der. -Ved hun noget?
Det skete inden jeg mødte Jen, og hun ville alligevel ikke forstå.
- Du ved hvordan hun er. -Hvorfor skulle jeg vide det?
Præcis, det gør du ikke. Hun er hvad alle de andre ikke er.
Hun er alt jeg kunne ønske mig. Det er længe siden nu, vi rider hjem.
Bliv hvor du er!
Du der, flyt dig.
Du tog 500 dollars med til Lilly...
- Ja. Behøver hun dem ikke? -Ikke den slags penge.
Det var ikke madpenge, det var forlad-byen-penge.
Jeg spørger dig kun én gang, er ungen din?
Ret geværet mod gulvet og vend dig om.
Der kommer andre chancer.
Du drager forhastede slutninger.
- Hold op Owen. -Jeg tager mig af det her Con.
Ikke så længe jeg er sherif.
Du har skræmt mig to gange i aften.
Næste gang du retter et gevær mod mig, så skyd.
- Velkommen hjem drenge! -Hvordan har du det Arch?
Du ser ud at have det godt søn. Hvordan har du det Owen?
- Fint. Hvordan går det med benet? -Samme plage som hver vinter!
- Godnat drenge. -Godnat mr Willoughby.
Jeg tænkte du ville have lidt varm kaffe Arch.
- Samme gamle opvaskervand? -Du vil ikke have noget?
- Jeg driller kun! -Pas på hvad du siger!
Hvordan med din dårlige mave?
Vise dage tvivler jeg på om jeg er i live når solen går ned.
Du skulle måske holde op med at spise det du laver.
Jeg sidder fast her, jeg kan ikke gøre noget ved det.
De her cigarer er ikke fra Pittsburgh.
Kansas City.
Det går virkelig hurtigt nedad for dem!
- Hvordan gik det? -Spørg formanden.
- Du har en kone, som venter på dig. -Jeg har ikke glemt hende.
- Jeg vil gå ind til hende. Godnat. -Godnat Lee.
- Drengen ser veltrænet ud. -Ingen kunne arbejde hårdere.
- Han har meget at indhente. -Han klarer det.
Jen kan måske hjælpe til. Han klarer det i hvert fald på egen hånd nu.
Det lyder som du siger op Owen.
Lee er gift, Jen er en god datter for dig, det føles som jeg er i vejen nu.
Hvis du føler dig utilpas her...
Jeg glemmer ikke Arch. Du har gjort alt du har kunnet for at hjælpe mig.
Da du tog dig af mig, var jeg forældreløs, og loppebidt.
Det er femten år siden, det er lang tid, det har været en god tid.
Nu er det på tide for mig at gå videre.
- Du mener det virkelig. -Ja, jeg vil prøve mine vinger nu.
Hvordan skal jeg sige det her...
Da jeg tog mig af dig var det for Lee.
Jeg kunne ikke opfostre min egen søn, så jeg lod dig gøre det i stedet.
Hvad jeg ikke vidste var, at jeg også behøvede dig.
- Jeg behøver dig nu med. -Ok Arch.
Jeg forsøgte bare at få en lønforhøjelse.
Godnat.
Jen, skynd dig at komme ud!
Jeg fatter ikke hvorfor du pludselig ikke kan klæde dig på foran mig?
- To minutter Lee. -Efter en lang vinter er det længe!
Jeg ved det, mere end dig.
- Mener du at du har savnet mig? -Selvfølgelig!
- Hvor er du smuk! -Synes du det Lee?
Mener du virkelig det?
Første gang jeg så dig havde du ridebukser på.
Du hjalp mig på fødderne. Du og Arch.
Det her er den anden søndagskjole jeg nogensinde har ejet.
Den første havde jeg på til min mors begravelse, siden-
-havde jeg den da jeg begravede min far...Så brændte jeg den.
Nu er du en rigtig modedame!
Det er sådan der står i Goldies damebog.
Jeg har ikke gjort mange kloge ting i mit liv-
-men da jeg giftede mig med dig, var det et klogt træk.
- Vi bliver lykkelige Lee. -Intet kan stoppe os!
Kyllingens sidste råb!
Hej!
- Godmorgen mr Willoughby. -Godmorgen Owen.
Rart at have en rigtig mand her igen.
Godmorgen rigtige mand. Blev du vækket af den grimme larm-
-eller ventede du på at sollyset skulle nå dine smilehuller?
Du har ikke været uden søvn så længe at du glemmer hvorfor du lægger dig.
- Mr Willoughby fedter for formanden. -Ja, ja. Jeg sov længe.
Hvordan kan det være at når en mand er ude alene og spiser sin egen mad-
- længes han altid efter morgenmad?
Når han er hjemme, ligger han der og tænker på om det er værd at stå op.
Du er ikke død endnu! Når min madlavning bliver så dårlig-
-at du hellere går sulten, skal jeg give dig en omgang.
- Godt sagt mr Willoughby. -Tag det ikke ilde op sir.
- Mr Willoughby tilgiver dig. -Det gør jeg.
Hvad med en kop til, for at vise at der ikke er nogen sure miner?
Jeg må flytte Dem sherif. Holder De øje med toget igen?
Ja, jeg vil se hvem, der kommer og går.
- Hej Humph. -Jeg fik dit brev for en uge siden
- Du har blevet onkel. -Hvordan har Lilly det?
Hun har det fint.
- Hvem er det der? -Loven.
- I er vist brødre, ikke? -Jeg dræber nogen inden jeg smutter.
- Nogen speciel, eller går jeg an? -Jeg ved ikke hvem endnu-
-men det vil jeg finde ud af. Hold øje med mig. Fasken hedder jeg.
- Hvor er hestene? -Bag jernbanestationen.
Faskens drenge ledte efter Lilly.
De havde hørt at hun var flyttet ind hos en enke-
-ved navn mrs Burk, som ejede en ranch i nærheden.
Vi leder efter Lilly, vi er hendes brødre.
Lilly har ikke sagt noget om at hun havde en familie.
- Hun skammer sig måske over os. -Ikke Lilly, sådan er hun ikke.
Hun er på sit værelse.
- Jeg kalder på hende. -Det behøves ikke!
- Så du sendte bud efter ham? -Grunden ligger der!
Jeg bad dig ikke komme. Jeg bad dig ikke komme, hører du!
Vi er den slags familie. Vi spilder ikke med kærlighed på hinanden.
Vi slås med hinanden, vi skyder sågar hinanden.
Men vi har en ting til fælles, vi er af samme kød og blod.
Gå din vej Humph.
Vil du gifte dig med Owen Daybright Lilly?
Jeg vil ikke have ham eller nogen anden. Jeg klarer mig selv.
Daybright ved noget. Hvis han ikke kan tale når jeg er færdig med ham-
-kommer han til at skrive navnet med sine fødder.
Du ved at man ikke tilrider en hest på den måde.
Op med dig og gør som du blevet lært.
- Var du nødt til at bruge pisken? -Owen er sart.
Vær ikke sådan en bonde, lidt tæsk har aldrig skadet en hest.
- Er alle godkendelserne kommet? -Ja, på nær mrs Burkes.
Så rider jeg derover.
Giv mig en hest Hughey, og tag en selv også.
- Hej Lilly. -Hej Owen.
- Hej Hughey. -Goddag, hvordan går det?
- Bare fint, hvorfor? -Undrede mig bare.
- Skønt at høre... -Tak.
Jeg spurgte bare, for De ser virkelig godt ud Lilly!
Meget godt...
- Har De fået morgenmad? -Mr Willoughbys bedste!
Jeg kan slå hans madlavning med to brækkede arme.
Forretninger først, opskrifter bagefter.
Skriv et stykke papir som godkender at vi tager Deres kvæg med hjem.
- Tænkte på om jeg var blevet snøret, -Det eneste der kan det er et bjerg.
Jeg henter pen og papir.
- Tak Owen, men jeg har det godt nu. -Du ser ud at have det fint.
Ja, det sagde Hughey også.
Gid jeg havde ord nok til at takke dig for pengene du kom med.
Det er ok.
- Jeg hader at se dig forsvare Lee. - Ja, men jeg tænker på Arch.
Jeg ved det, du forsvarer og beskytter Lee hele tiden.
- Du lader hans skidt smitte af på dig. -Måske...
Jeg tænker på Jen, og alt hun har gjort for mig.
Det er derfor jeg ikke kan sige noget. Vi må begge holde det hemmeligt.
- Lilly, du burde ikke... -Jeg har været bange for meget den-
-her vinter, hvad folks vil sige om mig, hvordan jeg skal tage mig af barnet.
Hvordan jeg skal kunne holde os begge i live, nu da han er her-
-er jeg ikke bange mere. Jeg er ikke glad for at det skete, jeg tog fejl...
Men nu er jeg ikke bange for at leve mere.
- Er Daybright her? -Han er i huset.
- Begynd at gå hen til skuret der. -Hvorfor?
Du kommer ikke til skade hvis du ikke går ind i huset.
Skynd dig!
- Hvad er det her? -Du har købt din billet, du får se.
Farvel mine damer, vi ses når vi fået dyrene ned.
- Daybright. -Så du sendte bud efter storebror.
Jeg må minde mig selv på at tage et gevær med-
-når jeg besøger mine naboer.
- Pengene var dine Daybright. -Det siger du?
Barnet behøver et navn, og det er dit.
Vil du have mere hjælp?
Skyd. Først må du skyde mig, og så Hughey eftersom han så dig.
Bagefter må du skyde mrs Burke og din egen søster. De har alle set dig.
Kom nu, skyd!
- Hold op Owen, han vil gøre det. -Jeg tror ikke han tør.
- Smid den. -Gør det samme med revolveren.
Du bruger den ikke! Jeg brækker armen på dig hvis du ikke smider den!
Op med dig! Dick, læg den revolver væk.
Kom nu, skyd! Hun er jo bare din søster og du må jo dræbe nogen!
- Pas dig hvem du slår i maven. -Hughey, så er det nok!
- Som du vil Lilly. -Det er stadig vores dans Humph.
Nej Owen. Har jeg ikke skabt nok problemer for mig og min baby?
Vil du også tilføje mor? Owen, tag med dem til sheriffen.
Hvis du behøver nogen til at underskive så gør jeg det gerne.
Ok Lilly, du bestemmer. Følg med!
- Jeg hørte at Laser Vi er til salg. -Hvor meget?
De vil have 35000 for den. Det minder mig om at du skylder mig penge.
- Det plejer Arch. -George Benson i banken-
-sagde at du har overtrukket din konto. Men din far ordnede det.
- Tak. -Du spilder stadig ser jeg...
Jeg glemmer altid det du har lært mig.
Bruger du alle vores penge? Du ved at det er en fælles konto.
- Hvor meget havde han taget ud? -500 dollars.
Du har taget dem ud i guldmønter. De må rasle godt i lommen.
- Vi ses senere, jeg må arbejde. - Ja. Er det nogen fløde tilbage Jen?
Du tror vel ikke på det der med pengene?
- Nej. -Det er nogen ting du må forstå.
Jeg kan ikke lide at Arch kender til alt, der sker her.
Og jeg kan forstå at du ikke vil at han skal vide alt.
De der 500 er mange penge, og jeg brød mig ikke om at tage dem ud.
- Men det gjaldt en dames ære. -Hold op Lee! Hold op.
Jeg kender til alt om dig og Lilly.
Jeg forstår hvad du tror. De der 500 var for at hjælpe Owen ud af kniben.
Jeg vil ikke have at Arch eller nogen anden får det at vide.
Men nu da det er blevet opdaget kan jeg vel lige så godt fortælle dig det.
Owen endte i problemer med Lilly, og det mindste jeg kunne gøre-
-var at hjælpe ham. Du ved hvor meget jeg synes om Owen.
Det mindste jeg kunne gøre var at give ham pengene.
Du er en løgner! Du er en foragtelig løgner!
- Hej! -I er alle sammen ens!
- Hvad mener du? -I er en flok løgnere.
- Men jeg har fået nok, jeg går nu. -Tag det roligt.
De der 500 dollars du gav Lilly, jeg ved hvor de kom fra!
- Vent lidt. -beskytter ham igen!
Slås med Lillys brødre, og du har vidst fra starten hvordan det var.
Det er kun en masse snak, tag dig ikke af det.
Owen, hvorfor kan du ikke være din egen mand?
Den slags misforståelser opstår. Alle par skændes nok nu og da.
Jeg hader ham!
Du og jeg er sidder i samme knibe.
Arch er den eneste familie vi har. Med ham tilhører vi noget.
Burde vi ikke give ham lidt tilbage?
- Owen, hvad kan jeg gøre? -Bliv her, for Arch skyld.
Ok, men alt jeg gør er at blive.
Godmorgen mr Ticker.
- Hvad har ramt dig? -To hårde ting, Fasken brødrene.
- Fasken? Er de to? -Lillys klan samler sig.
- Ved de noget? -Du lever jo stadig.
- Tror du de finder ud af det? -Ikke i et stykke tid.
- Sheriffen har låst dem inde. -Hvor længe?
En uge.
- De vil forsøge igen. -Hvem vil fortælle dem det?
Lilly måske, hun vil ikke, men de er ret hårde ved hende.
- Hvad skal jeg gøre? -Du skulle ikke gøre det.
- Vi får se... -Det er kun en ting at gøre.
Tag Jen og stik af herfra. Begynd forfra,-
-du har slidt det her sted og alle dine venner op.
- Ja... -Enten det, eller blive skudt.
Hvis jeg forsvinder er ranchen din!
Ingen kan forhindre dig i at tænke sådan, men sig aldrig sådan til mig.
Jeg skal ikke nævne ordene så ofte.
I drenge skal ud på en stor runde. Rider I på en underernæret hest-
-kan I lige så godt gå til fods. Her er en hest I kan få billigt.
Et rigtigt lørdagstilbud med sunde lemmer og muskler.
Han er brændt så ofte at han ser ud som en bog med brændemærker.
- Giv mig et bud. -Jeg ser 12 mærken.
- Hvad siger du Lee? -Godt og vel et dusin mærker.
Det betyder 12 utilfredse kunder. Jeg står over Roon.
- Nogen anden? -Tag ham væk!
Lad ham gå på græs.
Ok, jeg har den bedste trækhest på den her side af staten.
En med rigtig stamtavle. Giv mig en pris.
Den ser bedre ud. Lad mig tage ham. Åbn lågen drenge.
Fin hest Roon. Han er en fløjter, han lækker luft ud.
Vi kan kalde det en læk.
Owen, du ved bedre end at ride en hest gennem byen sådan på en lørdag.
Folk blev bange og løb næsten væk.
Bebrejd ikke mig. Bebrejd hesten, den fløjter og alle følger efter.
- Vent, jeg er ikke færdig endnu! -Jo, det er du.
Kunne du ikke holde vejret lidt?!
Sæt ham væk.
Gad vide om Fasken drengene har det godt?
- Hvem tager sig af det. -Vi tager et kig.
Hent mig baren senere.
- Owen, hvordan går det? -Vi er i gang igen.
Hvad siger du til at skrive under for 30 om måneden og kost?
Ikke mig. Jeg sover i en skøn seng hver nat.
- Kan jeg hjælpe dig med noget? -Jeg har kager med til Faskens.
Dem må man skubbe ind i buret med en pind. De er en håndfuld de to.
Det er måske noget som smitter.
Jeg hørte at dommeren gav jer en uge.
Dommer? Den der stinkende fredsdommer!
Næste gang kan vi måske finde en rigtig dommer med hammer og det.
Næste gang bliver det anderledes.
Lilly klarer sig fint uden jer. Hvorfor lader I hende ikke være i fred?
Jeg ser ikke noget mrs foran hendes navn.
- Den slags sker. -Ikke for vores søster.
Opfør fer som idioter, og I bliver behandler som idioter.
Når I kommer ud, vil sheriffen personligt sætte jer på et tog.
Hvis I viser jer her igen, ender I på samme sted i seks måneder.
Ih, hvor bliver jeg bange.
Bare sig til, så skal jeg arrangere det for jer...
Jeg vil følge med jer og samle dyrene ind.
Der er ting og folk man ikke kan flygte fra.
Jeg må tænke mere over det når jeg kommer tilbage.
Det sidder en Cheyenne i træet!
Den hoppede op i hånden på dig, hvordan er du blevet så hurtig?
- Øvelse! Du burde prøve. -Jeg har ikke tid.
- Se, den gamle Cheyennelejr! -Husker du da vi rullede sten på dem?
Jeg husker da Arch fik fat i os, og hvor mange tæsk vi fik!
- Møgunger som legede med indianere. -Vi har haft det sjovt, ikke!
- Godmorgen Arch. -Godmorgen Lee.
Jeg begynder at blive fed. Købte I nogen heste i går?
Gamle Roon forsøgte at prakke os et øg på, men Owen lugtede lunten.
- Gamle Roon giver aldrig op. -Jeg spekulerede lidt i går Arch...
Fortæl mere derude. Følg med mig.
Det som fik mig til at tænke, var da jeg så en hest hos Roon-
-som jeg ville eje. Jeg begyndte at tale prise men-
-så huskede jeg at jeg er bankerot. -Vi har altid råd til en god hest.
Jeg er ligeglad hesten, jeg har alligevel for mange.
Nej, sagen er den Arch, at en mand i min alder, med en kone-
-og en far som ejer den halve stat, skal lade være med at købe en hest-
-fordi at hans løn ikke tillader det. -Hør her Lee...
Du har ikke kunnet stole på mig, du havde ret, men nu er det forbi.
Jeg har vel arbejdet godt i vinter, ikke?
- Ja. -Tror du jeg kender kvægbranchen?
Måske ikke så godt som du eller Owen men godt nok til at tjene penge.
Hvis du behøver flere penge skal du få det.
Da du kom hjem med Jen, troede jeg det var endnu et af dine påhit.
Men det var det ikke.
Jen var noget andet. Noget ægte. Derfor fik du lønforhøjelse.
- Jeg kan forhøje din løn igen. -Nej, det er for nemt.
Enten er jeg din søn, med ret til din tillid med ranchen eller noget andet-
-eller så er jeg ikke. Det er enten eller.
- Hvad er det du vil have? -Jeg vil have anpart i ranchen.
Jeg vil have en anpart i den, jeg er gift og faldet til ro nu.
Det er jo her jeg kommer til at opfostre mine unger, og siden dø.
Det her er stedet jeg skal overtage når du har fået nok.
Jeg arbejder ikke bare her for at få løn, jeg er her for at blive Arch.
- Jeg er din søn. -Jeg har også tænkt på det.
Mere end du har, meget mere. Du er mit kød og blod-
-og en mand skylder det noget. -Du skylder mig ikke noget Arch.
Jo, en gammel gæld. Den begyndte den dag din mor døde.
Du er det værd, eftersom du har måttet klare dig uden hende.
- Vi har vel klaret os godt du gamle! -Jeg begynder at føle mig sådan.
Jeg skriver en kontrakt i morgen.
Fra og med nu er halvdelen af ranchen din.
Min halvdel går til Owen når jeg dør.
- Hamilton. -Flying ltch.
- Neelie. -Dog Aaron.
- Sam. -Laiest WO
- Frank, Peter. -Box pitchfork.
- Frank. -Lad so se...box F.
- Dobbelt F. -Ja, dobbelt F.
- Hvorfor har du dem i hovedet? -Vi har 40 forskellige slags mærker.
- Må jeg tale med dig Owen? -Ja, hvad er det Hughey?
Jeg var oppe i bjergene i går for at lede efter de sidste heste.
Vi hentede de sidste i går. De er alle her.
Det var en lille klynge af kvæg deroppe. Håret var vokset på dem-
-men jeg kunne se at det var vores mærke.
Jeg kunne ikke blive eftersom jeg forsøgte at få vendt hestene.
- Vil du samle dem op i dag? -I morges-
-men da var de væk. -Det andet hold har nok gjort det.
Jeg håber de drev dem den anden vej.
- Sporede du dem? -Så langt jeg kunne.
Vi gør et nyt forsøg Hughey.
Jeg skal bare lige hente mit gevær. Hent Owens også.
Tag et kig på den her sko.
Kan du se der på indersiden. Hvordan det er bygget op.
Den her rytter har skrevet sit navn for os.
- To heste og fire stude. -Sporene går ligeud.
Her blev det mørkt, så da vendte jeg hjem igen.
Godt sted at gå over hvis man vil.
- Du tænker som en kvægtyv. -Vi tager et kig på den anden side.
Her er der kun kommet én hest op.
Jeg havde ret. Den anden hest er lokkemad. De gik op eller ned-
-ad floden. Hughey, du rider nedad.
Det har ikke gået en hest denne vej.
Her har der gået en, og de har drevet kvæg foran sig.
- Her kom de ud. -Det er Herb Becketts sted.
- Ja... -Vi rider derhen og kigger.
Her kommer han, de er to.
- Leder I efter noget? -Heste.
Hvis ikke din hat havde siddet så godt, havde dine ører stukket op.
Kom her Herb. Ser du det her? opbygningen af den sko?
Hvem ejer hesten, som bruger de sko?
Jeg har aldrig set det før.
Her er et til, helt nyt.
- Hvad siger du til det Herb? -Hvad mener du?
Hvem, der end red hesten, har drevet fire af vores stude herind.
Hvis I ser noget her, som er jeres, så snak løs.
Hvis ikke, har jeg ikke mere at tilføje. Op på hestene, og forsvind!
Jeg formoder at du har stjålet og slagtet dem-
-og begravet huderne, men jeg kan intet bevise.
Jeg skal vise dig hvad det er du-
-har købt dig ind i hver gang jeg sporer et af vores dyr til dig.
Jeg har altid hørt at du er god til at slås Herb.
Hvordan klarer du dig uden kniv eller flaske?
Nu tager vi fyre af dine dyr med.
Du har slået ham, hvorfor gå i fængsel for tyveri af hans dyr?
- Taler du som den nye ejer? -Du har en indsamling at passe-
-det har jeg også. Hvordan skal vi gøre det hvis vi er buret inde?
- Kommer du Hughey. -Du er stadig formand.
Vil du forhindre mig i at gå til sheriffen?
Truede jeg dig med en pistol? Skød jeg kniven ud af hånden på dig-
-driver jeg dine dyr væk? Nej, jeg har ingen det i det her.
- Han er din formand. -Ja, desværre.
- Giv mig en god pris på dine køddyr. -Du kan ikke købe mig.
- Det gør jeg ikke. 250 dollars? -Ok.
Men jeg er ikke færdig med ham endnu! Så længe jeg kan se ned i et-
-geværløb, så er jeg ikke færdig med ham endnu.
Følg med mig til byen, så skal du få dine penge.
Jeg kan ikke sætte mig på en hest før jeg har fået hånden ordnet-
- Danser du ikke i aften? -Jeg drikker i aften mr Willoughby.
Tag det roligt med æblecideren, den slår ud dig.
- Har du set Owen? -Han begyndte at bløde igen-
-så Jen fulgte med ham ind.
- For stramt? -Jo mere stramt jo bedre.
Du ender vist i meget ballade lige for tiden.
- Ballade? -Du behøver det ikke, ved du nok.
Du kan få dem til at holde op med at sige ting om dig og Lilly.
Jeg har intet imod det, jeg synes faktisk om Lilly.
Sådan, lad mig hjælpe dig.
Tak Jen.
Owen, du kan ikke hjælpe Lilly alene. Hvis Lee var en rigtig mand...
- Jeg vil tale med Jen alene. -Vent Owen. Bliv.
Hvad vil du?
Jeg tager af sted i morgen tidlig, en stor opsamling.
- Jeg vil være længe væk. -Det ved jeg.
- Jeg må vel sige farvel? -Farvel med dig.
Nej, ikke sådan, ikke mere.
Lad mig være i fred!
Det er nemt at elske en mand-
-så længe der er en anden, som kan tage hans plads!
- Du er fuld Lee. - Fuld nok at se dobbelt.
At se dig her med Jen.
Jeg er ked af at du måtte se det der.
Gid jeg kunne hjælpe dig Jen.
Bare det at jeg ved at du er i nærheden hjælper mig.
- Det er ting jeg gerne ville sige. -Hvad vil du sige Owen?
Jeg ville sige at jeg har ingen ret til at hjælpe dig, at det er for synd.
- Hvad vil du? -Jeg vil tale med dig.
- Hvordan går det med hånden? -Stadig øm. Sæt dig.
Du har vist ikke meget til overs for Daybright?
Min tid kommer.
Jeg har hørt at Fasken brødrene snart bliver løsladt.
Ja, og de vil fortsætte med at lede efter far.
Jeg tror at Daybright vil være død inden et par dage.
- Nej, så er han væk. -Indsamlingen?
Det bliver ikke svært for dem at finde ham.
Sådan et par sadelbumser ville hurtigt blive hentet ind i en indsamling.
For at de kan følge med, skal de have en tilladelse med-
-fra et velkendt bemærke.
- Som dit tex. -Daybright ville holde dem væk.
Ja, hvis de forsøger med vest holdet.
Rider de til øst holdet, og viser dit brev, må de være med.
Jeg skal følge med øst holdet, sikkert som vognchef.
Mødes øst og vest ikke for at afslutte indsamlingen?
Ja, for at afslutte det hele.
Jeg skulle have skrevet en større check til dig Herb,-
-det var slem omgang tæsk du fik. -Ja, mange tæsk.
Jones Western, Hughey du er med mig.
Stu Miller, vest. Orv, du er på øst.
- Tømmermænd? -Nej, jeg har det godt.
- Hvordan gik det med Beckett i går? -Jeg købte hans kvæg. 250 dollars.
- Bare for kvæget? -Ja.
Jeg har bestemt mig for at tage dit råd Owen, jeg smutter efter det her job.
Skal du begynde forfra? Arbejde for dit levebrød?
- Ja. -Og Jen?
Jeg sender bud efter hende og når jeg er klar kan hun komme til mig.
Næste morgen, da vi tog af sted, skinnede solen varmt.
Men vi havde det ikke godt. Den her gang kunne vi mærke-
-at det ville gå galt.
Det føles som om de lige er kommet hjem fra vinterdriften.
Hvad siger du til endnu en omgang med mig? Skræmmer det dig?
Du må vente alene på ham denne gang.
Hvad er det, der er galt Jen? Er det noget med Lee?
- Jeg kan ikke tale om det Arch. -Det lyder endegyldigt.
Det er det. Jeg havde tænkt mig at forsvinde uden at sige noget.
- Kan ikke jeg hjælpe dig? -Du kan ikke altid redde ham.
- Det har jeg gjort ind til nu. -Det er en det af problemet.
Det er måske min fejl, og det ville måske alligevel aldrig være gået.
Jeg har været alene så længe-
-at jeg blevet vant til det. -Vi har aldrig løjet for hinanden-
-så vi behøver ikke starte nu. Løber du væk fra Owen fordi han elsker dig?
Du er en god kvinde Jen, dit liv burde være rigt og fredfyldt.
Men hvis du løber væk nu, vil det eneste du har tilbage-
-være bitre minder og tvivl. Vent til de kommer tilbage.
- Det lyder som noget Owen sagde. -Det er et godt råd Jen.
Indsamlingen var en kojagt, efter at de var gået løs hele vinteren.
Målet er at få dem hjem dem ranchen. Bagefter er det kalvene.
Vi mærker dem og kapper hornene.
Jeg var med Owen på vest holdet. Vi arbejdede hårdt, lange timer.
Vi brugte ikke klokken til at se tiden men vi så på græssets farve.
Alt gik godt, arbejdet gled i en god takt.
- Kom ombord! -Vores våben?
Hop ind, så smider jeg dem op når toget begynder at køre.
I ville faktisk dræbe et menneske, glem ikke det.
- Jeg er ikke færdig endnu. -Næste besøg?
Ja, og hvor bliver jeg bange...
- Bad sheriffen jer holde jer væk? -Hvad vil du?
Jeg er bare venlig. Jeg kan hjælpe jer at finde manden I søger. Daybright.
- Hvorfor skulle du det? -Jeg driver en ranch.
Min kvæg skal flyttes langt og hurtigt, mest i regnvejr.
- Daybright generer mig. -Så kan du vel gøre op med ham.
- Det burde ikke genere en som Dem. -Skulle han hænges?
Nej, jeg leder efter en som kan skyde ham, en som har ret til det.
- Du har fundet ham. -Sådan her gør vi.
Daybright er på indsamling. Jeg kan få jer med i det helt legalt.
Når I er inde, har I ingen problemer med at finde ham.
- Fortsæt -Når toget når toppen-
-så sænkes farten, og vi hopper af. Jeg har tre heste som venter der.
Daybright vil blive overrasket når han ser os!
Kom, vi er fremme.
På den anden af side af bjerget var Lee med øst holdet.
Orb, det alle op med Obar mærket og driv dem over til mr Jenkins her.
Ud med Obar!
Afgør lige hvad for et mærke det er!
Der står Obar!
Det så ud som mit.
- Tilfreds? -Ja.
Han er din Jenkins.
- Hvad var det for et mærke? -Obar.
Kan du se det par der med den fuldt læssede hest?
De kom med det her. De påstår de tilhører en gård nær jer.
- Ja, de kommer fra vores egn. -Kender du dem?
- Ja, jeg har set dem. -Ok, tag dem med i din vogn.
Nej, en det af drengene har en ret uvenlig følelse for det mærke.
- Jeg kan godt sende dem væk. -Det kan du ikke gøre.
De her ret til deres hjord. Vi må holde øje med dem.
Sæt dem på en anden vogn så længe. En hvor ingen kender dem.
- Jeg vil ikke have dem hos mig. -Ok.
På Lees hold var arbejdet ligesom hos os. De cirklede om dem-
-til de fik alle ind til midten.
- De første af vores som vi ser! -Ja, de har klaret sig fint!
Tungere end noget vi har hjemme. Det ser ud som der bliver bonus til alle!
- Arch bliver en rig mand. -Du med, du er vel parthaver nu?
Ja, jeg glemmer det hele tiden.
Jeg må sørge for at jeg har job i sommer.
Jeg skal til Texas og købe mere kvæg.
Hvordan vil du få dine dyr fra Texas til Montana?
Når De har købt hjorden, kommer der en ny feber fra Kansas-
-og så må du sætte dem i karantæne.
Tager du dem gennem New Mexico sker det samme.
Du må nok blive her i Texas, og det er vel ikke et liv!
I må have hørt tale om jernbaner?
Jeg vil låse dem ind i vogne, sammen med en taske med-
-den klare Texas-luft og læsse dem af i Montana.
Jeg hedder Stroby, jeg fangede ikke Deres navn.
- Davie Allid. -Du sender vel dit hold-
-tilbage til Montana med løsdriften mens du tager til Texas?
- Det stemmer. -Jeg kan spare Dem besværet.
Jeg har 3000 overvintrede stude til salg når vi er færdige her.
- Er de i god stand? -Du ser dem hver dag.
- De har vores mærke. -Og prisen?
14, parate nede i dalen.
Det er en handel. Jeg må finde den nærmeste telegrafstation.
Det tager et par dage at få en check på 42000 dollars frem.
Det er ok.
- Her er lidt varm kaffe. -Tak mr Willoughby.
Hvorfor køber jeg ikke en varm butik at sidde i?
- Jeg har set butikkerne. -Bedre end at blive skyllet væk!
- Kom ind i tørvejr. -Er du fra øst eller vest?
- Vest, jeg hedder Allid. -Daybright.
Tak, det her kunne jeg bruge. Jeg kunne også bruge en hest.
Jeg må ride videre i aften og min er helt udkørt.
Hughey, giv manden en hest. Hvor skal De hen?
Jeg forlod øst holdet for et par dage siden, jeg leder efter en telegraf.
- Du missede den i regnen. - Man misser alt i det her!
Jeg ved ikke om jeg er druknet eller ej.
Det er en telegraf ved vores mødested, nede i dalen.
Hughey, skift sadel for manden mens han drikker sin kaffe.
- Er det dit kvægmærke? -Det stemmer.
Jeg har lige købt din hjord, det er derfor jeg leder efter en telegraf-
-så jeg kan få pengene overført. -Købt? Det må være en fejl.
- Ejer Stroby ikke mærket? -Jo...
Okay så. 3000 stude skal leveres til mig ved mødestedet.
- Stroby er vel ejeren? -Han kan sælge dem.
- Er der noget glat? -Ikke noget min ven.
Tak for alt.
Jeg troede ikke han kunne planlægge så langt frem.
Tror du det er derfor Lee ville være partner?
Ja. Sælge kvæget og få penge så han kan stikke af.
- Hvad stikker han af fra? -Dem han må stå til ansvar for.
Du forsvarer ham altid, ikke Owen?
Når man er loyal mod en mand, er man loyal overfor alt han står for.
- Selv hans fejl, og hans søn. -Det er sjovt det du siger om Arch.
Jeg har følt sådan længe for en anden, for Lilly.
Dag efter dag, time efter time kom de to hold nærmere og nærmere.
Det gjorde Owen og Lee også.
Blot en time væk, der har vi Owen og hans øst hold.
- Hej store mand. -Hej Owen. Hvordan går det?
Godt, så længe jeg sidder i sadelen.
- Er Lee her? -Ja. Lee!
- Owen. -Hvordan er det gået?
- Hvor går det? Hvor mange har du? -2000 og dig?
Godt, lidt over 100.
Så får Allid sine 3000 og så har vi nogen til overs.
- Hvem er Allid? -Manden du skal sælge hjorden til.
Ja præcis.
Arch bliver overrasket. Især da han har tænkt sig at købe flere dyr.
- Handlen går igennem. -Jeg er Archs formand.
Og jeg er hans partner. Jeg betaler det halve af din løn.
- Du giver mig halvdelen af alle ordrer. -Ja, bland dig udenom.
Og lade dig stjæle Arch kvæg? Jeg ved ikke om jeg hører rigtigt Lee.
I overmorgen begynder vi turen hjem, det er en stor hjord-
-og en mand kan let blive rendt ned.
Det er bedst at du siger til Allid at der ikke bliver nogen handel.
Dine ordrer er stadig at blande dig udenom.
Vent lidt Lee, jeg forstår ikke. Du tror vel ikke at du klarer-
-af at gøre det her når jeg er i nærheden?
Vi fortsætter med klipningen.
Owen, jeg arbejdede nede ved floden, ved de sidste vogne...
- Det stemte ikke... -Hvad?
Da jeg passerede en af vognene så jeg de der to Fasken brødre.
- Er du sikker? -Ja.
De havde været med på indsamling, og stod der og talte med de andre.
De havde sovet i vådt tøj som os andre.
Lee vidste det og sagde intet til os.
Og han er ikke urolig, hvilket han burde være...
Jeg har tænkt på den handel jeg lavede med Dave Allid.
- Og? -Jeg indrømmer min fejl.
Det gør jeg altid når ikke du er her til at styre mig.
Jeg er glad for at du hat set lyset.
Det er bedst jeg tager ned og stopper Allid inden han går for langt.
- Godt, tag du af sted. -Følger du med mig?
- Jeg er ret optaget her. -Det er meget bedre hvis du er med.
Ok, jeg sige lige til Mead at vi tager af sted.
Lee og jeg skal til telegrafen, det tager ikke lang tid.
Husk nu, vi gør intet før vi ser Daybright ved stenen.
Det ser ud som det her er vores sidste job sammen Owen.
Jeg forsøgte at snyde dig med Allid, men jeg kunne bare ikke.
Så jeg tager alligevel af sted, som jeg sagde før.
- Ok. -Ja, du må vinde ved mållinjen.
Jeg forlader alt, Arch, ranchen, Jen, dig. Alt er dit.
Har du gennemtænkt det ordentligt?
Du har jo sagt til mig i årevis at jeg må gøre det rette.
Du har givet mig en linje at gå på så jeg kan tage væk og begynde forfra.
Jeg synes bare ikke om at skulle gøre det.
Det er måske for at vi har haft så meget sjov sammen.
- Ja, det har vi. -Husker du i Kansas City da Arch-
-tog med os til kvægmødet? Jeg spillede kort med en stor texaner.
Ja, det husker jeg, du slog ham fem gange i træk!
Ja, det var der jeg opdagede at jeg var en dygtig spiller.
- Ja, vi har haft meget morskab Lee. -Det er det jeg kommer til at savne.
Også jeg. Det er lige meget hvor gammel man bliver-
-man glemmer aldrig sin opvækst. -Jeg er glad for at du siger det Owen.
Jeg vil huske det når jeg er væk.
Nu!
- Hvor er Owen? -Han fulgte med Lee til telegrafen.
- Hører du? Der er problemer! -Tag nogen mænd med og se efter.
Tag den anden side, jeg sniger mig op bagved ham. Jeg dækker dig.
Lee! Nu tager jeg dig. Der skal gøres op en gang for alle Lee!
Niks!
Vi skal til hen Arch, og fortælle sandheden for en gang skyld.
- Kom ud. -Du glemmer, jeg er en spiller-
-og jeg har altid kunnet udmanøvrere dig Owen.
Ja, men det ændrer ingenting. Kom nu, ellers må jeg-
-komme ind og hente dig.
Det er hele historien Arch.
Det var foran mig i flere år Owen. Men jeg ville ikke se det.
Jeg løj for mig selv, du løj for at gøre det lettere for mig.
Du dræbte ham ikke, det gjorde jeg for længe siden
Den dag jeg så væk og håbede at han ville forandre sig.
- Jeg må fortælle det til Jen. -Jeg vil gerne gøre det selv.